57 A Elizabeti se dopolni čas, da porodi, in rodi sina.
58 In njeni sosedje in sorodniki zaslišijo, da je poveličal Gospod usmiljenje svoje na njej, in se radujejo z njo.
59 ![](/images/ref.gif) In zgodi se osmi dan, da pridejo obrezovat dete in ga kličejo po imenu očeta njegovega, Zaharija.
60 A mati njegova odgovori in reče: Ne, ampak Janez se bo imenoval.
61 In reko ji: Saj ni nikogar v sorodstvu tvojem, ki bi mu bilo tako ime.
62 In pomignejo očetu njegovemu, kako hoče, da bi ga imenovali.
63 In veli si dati tablico in napiše takole: Janez mu je ime. In vsi se začudijo.
64 In pri tej priči se odpro usta njegova in jezik se mu razveže, in govori, hvaleč Boga.
65 In strah obide vse njih sosede in po vsem Judejskem pogorju se pripoveduje o vseh teh rečeh.
66 In vsi, ki jih slišijo, si jih vtisnejo v srce, govoreč: Kaj neki bo iz tega deteta? Zakaj roka Gospodova je bila z njim.
67 In Zaharija, oče njegov, se napolni svetega Duha in prerokuje, govoreč:
68 Hvaljen Gospod, Bog Izraelov,
ki je obiskal ljudstvo svoje in mu pripravil odrešenje,
69 ![](/images/ref.gif) in nam povzdignil rog zveličanja
v hiši Davida, služabnika svojega,
70 (kakor je govoril z usti svetih prerokov svojih, ki so bili od nekdaj),
71 rešitev od sovražnikov naših
in iz rok vseh, ki nas mrze;
72 da izkaže usmiljenje očetom našim
in se spomni svete zaveze svoje,
73 prisege, ki jo je prisegel Abrahamu, očetu našemu,
74 da nam bo dal, da mu, rešeni iz rok sovražnikov svojih,
služimo brez straha
75 v svetosti in pravičnosti pred njim vse svoje žive dni.
76 ![](/images/ref.gif) In ti, dete, se boš imenovalo prerok Najvišjega;
kajti pojdeš pred obličjem Gospodovim, da mu pripraviš poti
77 in daš ljudstvu njegovemu spoznanje zveličanja,
ki je v odpuščenju njih grehov,
78 po prisrčnem usmiljenju Boga našega,
po katerem nas je obiskal Vzhod z višave,
79 ![](/images/ref.gif) da obsije tiste, ki sedé v temi in v senci smrti,
da vodi noge naše na pot miru.
80 Dete pa je raslo in se krepilo v duhu, in v puščavi je bilo do dne, ko se pokaže Izraelu.
|